RyuKo Fansubs
AnimeS-bg.com
В този свят, който някой ден ще се превърне в руини...
...мечтите и надеждите нямат смисъл.
Защото вътрешно вече си заспал...
...и никога няма да се събудиш.
Усети с ръцете си бъдещето, което не може да бъде променено.
Да изгоря заради живота ти!
Да пожертвам живота си, който някой ден така или иначе ще си замине...
(Но за идеалната мечта.)
Да се отдам на мечтата си!
Но дори да й се отдам, мечтата си остава само мечта.
Ти си звездната светлина.
Превод: Inuyasha Редакция: IvCHoy
Бъдещето е предопределено.
И никой не може да промени това.
Бъдещето...
...винаги...
...е само едно.
Епизод 17 Желанието
Сестро, сънищата ти винаги до сега са се сбъдвали.
Още от дълги години, откакто се роди на този свят...
...живееш единствено, като съновница.
Всичко се повтаря, точно както го видя в сънищата си.
Но ти си знаеш това най-добре...
Ние съновниците можем само да гледаме как сънищата ни се повтарят.
Отдавна вече съм се отказал от надеждите си, точно както и ти.
Но все пак...
Макар да е така...
Познаваш това момиче, нали?
Котори Моно.
Ти си Земен Дракон и знаеш за нея?
Тя имаше потенциала да стане съновница.
Точно, както ние с теб преминаваме в сънищата си един на друг...
...така, аз преминах и в нейният сън.
Какьо...
Ако видиш брат ми и Камуй, моля те предай им...
Моля те да им предадеш...
Моля те...
Но нямаше какво да направя за нея.
Точно както и ти.
Нищото и всичкото е такова, каквото го виждаме в сънищата си.
Без значение за какво мечтаем, или за какво копнеем...
Бъдещето е само едно...
И никога няма да се промени.
Желанието ми...
А?
Къде съм?
Това не е моят сън...
Което значи...
...че това е твоят сън?
Да...
Това е моят сън.
Как така успях да дойда в твоят сън?
Защо?
Защото исках да видя някого...
Аз съм Хокуто Сумераги.
Ами ти?
Какьо...
Какьо Кузуки.
Какьо, така ли?
И защо през цялото това време си бил сам?
Дори навън ли не си излизал?
И по твое желание ли го правиш?
Не ли?
Значи няма проблем!
Ще те изведа някъде.
Кажи, къде искаш да отидеш?
Където и да е.
Това не е хубаво!
Това все пак е едва първата ни среща!
Искам да видя океана.
Океана?
Какво ще кажеш за този океан?
Това вече е в моят сън.
Но истинския океан е далеч по-красив от този!
Сега след като се опознахме, бих искала да те видя.
Не само в сънищата ни, но и в реалността.
И аз искам да те видя. Но...
Но?
Не мога да излизам.
Никога.
В този свят нищо не е абсолютно.
Всичко е наред!
Имаш Хокуто Сумераги на своя страна!
Хайде, да вървим!
Да излезем от тук!
Желанието ми...
Тежко ли ти е?
Ще изпълня желанието ти.
Защото аз съм единственият, който може да те убие.
Моля те...
Предай им.
Моля те.
Камуй...
Камуй, чуваш ли ме?
Вече достатъчно беше наранен.
Тялом и духом.
Ще спреш ли да мечтаеш вече?
Ако продължиш към желанията си, отново ще бъдеш наранен.
Ще научиш неща, който не би искал.
И ще видиш неща, които не би искал.
Дори тогава, ще продължиш ли да се стремиш към желанията си?
Аз съм Какьо, съновника на Земните Дракони.
Знам миналото и бъдещето ти от моите сънища.
Всичко за теб...
...се повтори и в реалността, точно както го видях в сънищата си.
Убеден съм, че сега ще ми повярваш.
Макар, че не вярваш в много неща.
Като нещата, които не искаш да си спомняш.
Майко!
Отиди в Токио, Камуй.
Там те очаква съдбата ти.
Стани по-силен.
Така, че да можеш да защитиш хората които обичаш.
Така, че когато хванеш Божествения Меч и започнеш да се биеш...
...няма да загубиш.
Стани по-силен, Камуй.
В този ден, механизмите на съдбата ти, се задвижиха.
Майко...
Следвайки последното желание на майка си...
...ти се върна в Токио.
Не се отнасяй с мен, като с дете.
Нямам намерението да следвам ничий заповеди.
Хайде, побързай и ми го дай.
Щом го искаш толкова много...
...ще трябва да ме победиш и сам да си го вземеш.
Почакай!
Но това, което те чакаше в Токйо беше срещата ти със приятелите от миналото ти.
Е, ами... възможно ли е...
...ти да си Камуй?
Ти си, нали?
Аз съм Котори от храма Тогакуши.
Котори Моно.
Наистина си ти!
Мина много време, Камуй Широ.
Бях много изненадана...
Не се забърквай с мен.
Тогава ти бях обещал...
...че, ако нещо ти се случи, аз ще те защитя.
И това няма да се промени.
Никога.
Аз го забравих.
Забрави го и ти.
Камуй...
И не прави неща, които не трябва.
Това е новото ни обещание.
Ти не искаше да повлечеш и тези двамата в съдбата ти.
Обаче...
...желанието ти не се осъществи.
Харесва ти, или не...
...битката вече започна.
Края на Света.
Обещаният Ден.
За това ли ми говориш?
Точно така.
Решителната Битка.
Всички сме се събрали тук, заради това.
Като членове на Небесните Дракони.
И така започна новото приведствие.
Вие сте тези, който ме нападнаха първи.
Не искам да се бия с теб.
Стига с глупостите ти!
Няма да простя на никой, който се изпречи на пътя ми!
Извинете!
Казвам се Юзуриха някой от храма Мицумине! И съм на 14 години
Приятно ми е да се запознаем. - Небесните Дракони, Седемте печата...
Да се надяваме на добро бъдеще! - Небесните Дракони, Седемте печата...
Казвам се Юзуриха Некой! ...всички те се събраха около теб.
Невероятно!
Всички тези хора също могат да те виждат Инуки!
А от съновницата, Хиното...
...научи колко е тежка съдбата, която носиш на раменете си.
Силата, която ще унищожи защитните полета.
Тези, които притежават тази сила са Седемте Ангела.
И единствените, които могат да ги спрат и да защитят тези полета...
...са Небесните Дракони, Седемте Печата.
Това е битката между Небесните Дракони, Седемте Печата...
...и Земните Дракони, Седемте Ангела...
Това е битката за края на света.
Ако земните Дракони победят Небесните...
...света ще бъде унищожен.
Това е бъдещето, което видях.
Камуй...
Ти можеш да промениш това бъдеще.
Поведи Седемте Печата и ни спаси от това бъдеще.
Аз?
Вече трябва да си осъзнал, за какво са силите ти.
Ти си този, който държи ключа към Края на Света.
Затова и когато беше малък, майката ти те взе и напусна Токио с теб.
За да изчака да порастнеш.
И за да предотврати бедствията, които сега щяха да се стоварят върху теб...
...тя си замина, като твоя Жертвена Сянка.
Бъдещето не ме интересува.
Няма интерес в това да спасявам света.
Освен това, не ти вярвам напълно!
Щом имам силата да решавам бъдещето...
...защо не побързаш и не ми дадеш Божествения Меч?
Ако тогава имах Божествения Меч...
...господаря на храма Тогакуши, нямаше да е там, където е сега!
Греша ли?
Принцесо, не може да го убедите.
Той е просто хлапе.
Освен това, никой няма да може да им се противопостави...
...ако внезапно превземат света.
Дори аз мисля така, въпреки, че съм един от Седемте Печата.
И всички вие мислите така, нали?
Да, и аз мисля така!
Да.
Чувства се объркан след като разбра, че толкова много неща не могат да бъдат променени.
Но всикчо е наред.
Камуй все още има неща, които иска да защити.
Това което искаше да предпазиш...
Бяха онова момиче и Фума.
...и ще науча за самият процес.
Чувала съм, че отнема десет, дори двадесет години за да постигнеш такъв цвят.
Но все пак бих искала да опитам.
Това е мечтата ми.
Десет... дори двадесет години...
Да.
Фума...
Най-после можем отново да бъдем такива, каквито бяхме преди...
Обаче, трагедията беше прекалено близо.
Спри!
Смъртта на сестра ми Тохру...
Смъртта на Сая...
Всичко това е съдба.
Сега, аз просто следвам своята.
- Недей! - Чакай!
Такава е съдбата ми.
- Котори! - Не!
Не!
Котори, погледни ме.
Знаеш кой съм аз, нали?
Това съм аз, Камуй.
Кръв...
Много кръв...
Погледни ме...
Погледни ме, Котори!
Червена кръв...
Погледни ме!
Погледни ме, Котори!
Ако застанеш на страната на настоящето...
Бъдещето на Земята...
...ще бъде поверено на самите хора.
Тогава ще трябва да пазиш Земята...
...от желанието на Седемте Ангела за масово унищожение.
Ако избереш революцията...
Света ще бъде унищожен, а цивилизацията изгубена...
...но тогава планетата позната като Земя, ще може да се прероди.
Настоящето, или революцията.
Камуй, ти си този който ще реши бъдещето.
Твоето собствено бъдеще...
И тогава най-накрая направи своя избор.
Изглежда най-после избра.
Настоящето, вместо революцията.
Фума...
Бъдещето на Небесните Ангели, Седемте Печата.
Ти избра него.
Какво ти става?
Щом избра да си Небесен Дракон...
...според съдбата, аз избирам Земните Дракони.
Какви ги говориш, Фума?
Два Божествени Меча...
Две бъдеща...
Аз съм твоята звезда близнак.
Фума...
Осъзнаваш ли, какво правиш в момента?
Разбира се.
Земята копнее за революция.
Революция на която хората няма да попречат.
Ще стана Земен Дракон и ще избия всички Небесни Дракони...
...а после ще прочистя Земята от всички, които я замърсяват.
Нещо ти има, Фума...
Това е съдбата ни.
Батко...
Фума!
Желанието ти беше унищожено...
Изгуби всичко и беше наранен...
Но дори тогава, продължи да мечтаеш.
Фума...
Мога ли да върна предишната му самоличност?
Това е нещо, което дори аз не знам.
Но, ако стане предишния Фума, когото ти познаваш...
...ще си спомни, че е убил и това момиче.
Разбирам.
Но вече реших.
Ще върна старият Фума.
Чух това, което исках чуя.
Благодаря.
Казваш, че всичко вече е решено...
...но аз не вярвам.
Аз решавам собственото си бъдеще.
Ето тук.
Какво има?
Ако ме пронижеш тук, ще умра.
Ф-Фума...
Защо...
Защо?
А имаше такава добра възможност...
...Камуй!
Ако искаш да ме убиеш...
...използвай пълната си сила.
Тогава загуби от Камуй, който е от Земните Дракони...
...без да успееш да направиш защитно поле.
В същото време, в което загуби приятеля си, беше и наранен...
Точно както стана и в сънищата ми.
Но дори тогава, ти пак продължи да мечтаеш?
Макар, че така само те очакваше още повече болка...
Какво ще правиш, Камуй?
Щом сега...
...Фума и аз сме един и същи "Камуй"...
...аз съм единственият, който може да го спре.
Няма за какво повече да се тревожа.
Ще стана по-силен от него.
Дори, ако се наложи да го нараниш със тази сила?
Да.
Вече реших.
Ще върна предишната му самоличност.
Другият Камуй, който те нарани...
...си самият ти.
Самият аз?
Трябва да си осъзнал това...
Или...
Защо?
Ти си съновника на Земните Дракони.
Защо ми казваш всичко това?
Знам какъв е краят на тази битка.
Но дори да знам бъдещето, не мога да променя нищо в него.
Именно затова искам да вярвам в думите на това момиче.
Котори.
Извинявай, аз...
Няма за какво да се извиняваш, Широ.
Това е съдбата, която сама избрах.
За да ме предпазиш.
Аз трябваше да съм този, който да те предпази, Котори.
Не плачи.
Аз винаги ще съм с теб.
В сърцето ти.
И ще продължавам да мечтая.
Че ти, който обичах толкова много...
...ще защити батко ми, който също обичам толкова много.
Вярвам го.
Вярвам, че ще станеш силен, и няма да позволиш на никой да те победи.
Освен това, бъдещето все още не е предопределено.
Бъдещето все още...
Не е предопределено, нали?
Разбира се, че не е.
И аз вярвам в това.
Без да питам за истинската причина на болката ти...
...аз те прегърнах силно.
Лунната светлина блестеше над теб...
...и всичко, което направих аз, беше да усиля любовта си към теб.
Чувствам се толкова самотен, че не мога да заспя.
Колкото повече обичам, толкова по-трудно става за мен.
Ето защо мога да стана добър и силен.
Толкова, че дори и болката ще се превърне само в спомени.
Иска ми се да вярвам в това.
Защото не мога да отдам чувствата си към теб на някой друг.